J Mascis - Elastic Days
![](https://www.fathipster.net/sites/default/files/styles/reccover/public/elastic_days.jpg?itok=rjHo6YAX)
Pre oko 25.godina, tada veoma uticajni muzički magazin Spin (koji od 2012.godine više ne postoji), na naslovnoj strani objavio je sliku J Mascisa (frontmena i gitariste benda Dinosaur Jr) uz naslov “J Mascis je bog”. Dve i po decenije nakon ove izjave, svi koji vole muziku ovog benda, alternativni rock ili gitarsku muziku uopšte, itekako se slažu sa ovom izjavom.
Dinosaur Jr su prilično jedinstvena pojava na muzičkoj sceni. U poslednjih 11 godina, nakon ponovonog okupljanja originalne postave, objavili su 4 odlična albuma. U periodu života kada većina njihovih muzičkih vršnjaka, od kojih su mnogi, nekada u mladosti (tamo skraja 80tih i početkom 90ih), bili mnogo popularniji i komercijalno uspešniji od Dinosaur Jr ili više ne postoje, ili otaljavaju posao ili se brukaju, Dinosaur Jr zvuče snažno, sveže i poletno kao nekada, na trenutke i bolje nego nekada.
Ako bi neko pomislio da najviše zasluga za trenutnu poziciju u kojoj se Dinosaur Jr nalaze treba samo pripisati J Mascisu, veoma greše. Jedna od zasluga, pored stvaranja odlične muzike, koju možemo pripisati J Mascisu je što je konačno progutao svoj ego, koji je manje više i doveo do prvog raspada benda, i dopustio da Dinosaur Jr konačno funkcioniše kao jedna prava, kreativna celina u koji tri talentovana muzičara mogu da punopravno daju svoj doprinos. Razlika u kvalitetu albuma na kojima su svirala sva trojica, u odnosu na albume na kojima su svirala dvojica ili samo Mascis, (pri kraju prvog poluvremena u karijeri ovog benda) je više nego očigledna.
Sve ovo bi manje više značilo da tek na solo albumima možemo u potpunosti osetiti svu količinu talenta, kreativnosti i energije koju sam Mascis poseduje.
J Mascis je odličnim trećim solo albumu Elastic Days pokazao da sve ovo gore navedeno ima i dalje u ogromnim količinama.
Elastic Days ima dvanaest pesama koje u potpunosti odišu Mascisovim umetničkim pečatom. Jednostavno, među stotinu pesama uvek možete prepoznati njegove melodije, harmonije, aranžmane, njegov stil sviranja gitare i naravno njegove solo deonice.
Na solo albumima Mascis se do sada okretao svojoj mirnijoj muzičkoj prirodi. Na njima nema prepoznatljive divlje. bučne distorzirane gitare. Sve je u potpunosti podređeno akustičnoj gitari.
Album otvara veoma dobra “See You at the Movies”, akustična gitara, odlična melodija koja veoma glatko klizi i stvara veoma opuštenu atmosferu a onda krene da vrišti prepoznatljiv solo na električnoj gitari. Ova dva elemeta su kao jin i jang, zvuče potpuno suprotno a ipak čine savršenu celinu. Ovo je otprilike slučaj sa svakom pesmom na ovom albumu.
“Web So Dense“, uz “Give it Off” i “Elastic Days” su tiše i nežnije od ostalih, što vam daje priliku da osetite Mascisov glas na poptuno drugom zvučnom okruženju od onog na Dinsoaur Jr albumima gde je gotovo uvek potopljen u gitarsku buku.