Get Me Roger Stone [2017]
![](https://www.fathipster.net/sites/default/files/styles/moviecover/public/vavavararaika_2.jpg?itok=hsJL_MyB)
Predsednički izbori 2016. u Americi su praktično iz naftalina, ili ako baš želite iz 'čarobne lampe', na svetlost javne scene doneli davno zaboravljene duhove prošlosti.
Da demokratija nije nešto što je samo bio isključivo prirodan civilizacijski proces, već i derivat vremena, koji je iziskivao pojedinačne žrtve, podseća nas dokumentarni film Get Me Roger Stone, zajedničko delo Danijela DiMaura (Daniel DiMauro), Dilana Benka (Dylan Bank) i Morgana Pema (Morgan Pehme).
Rodžer Stoun počeo je sa javnim političkim delovanjem još krajem šezdesetih, i najmlađi je optuženi od onih zloglasnih špijuna iz čuvene afere Votegejt, koja je koštala Ričarda Niksona predsedničke fotelje.
Paradoksalno, Rodžer Stoun je ponosni vlasnik Niksonove tetovaže na leđima, i prvo, osnovno pitanje je koje to moralne vrednosti ima taj bivši autokrata, manipulator i vlastodržac, koje zavređuju da se nađu na telu nekog čoveka zauvek, naravno, ako taj čovek ne deli slična ili ista uverenja i životna načela.
Drugo pitanje je iz domena logike, a to je uloga vaspitno-popravnog sistema, koji u političku orbitu vraća čoveka koji iz svojih grešaka ama baš ništa nije naučio, i još je ponosan na svoja zlodela i kriminalne radnje. Posledice su vidljive danas, više nego ikad.
Populista, manipulator, skrajnuti republikanac, Stoun se obogatio osamdesetih kao hedž-fonder, ali i dospeo u žižu javnosti usred političkih kampanja, zbog svojih kontroverznih svingerskih aktivnosti, što je, konstatovaćemo, daleko od patriotsko-tradicionalističkih mantri oportunista i konzervativaca, te su mu aktivnosti bile vrlo često na krajnjoj desnici, ili je bio 'samo' konsultant i savetnik.
Naravno, sve do skora... a onda se sve promenilo, jer je u kampanju ušao jedan sličan njemu, koji, što je još bitnije, deli njegova načela. Doduše, Stoun je jedan od onih retkih republikanaca koji zdušno podržavaju gej aktiviste i LGBT populaciju, učešćem na njihovim paradama pruža podršku svake godine, što je samo još jedan kontroverzni detalj u biografiji ovog političkog komesara, ali to je i nešto što ga u očima njegovog prijatelja iz Vol Strit dana, Donalda Trampa, čini nepouzdanim i štetnim.
Ovaj dokumentarac je zaista dobar uvid u ono što se dešavalo prethodnih godina u Americi, i koliko je malo potrebno da se uzdrmaju temelji jedne od najčvršćih demokratija, čiji oslonac leži na prilično pouzdanoj deklaraciji o nezavisnosti. Ipak, mudrim ne mešanjem u percepciju realnosti posmatrača, autori filma su napravili dostojan omaž modernim vremenima i političkim kretanjima, koji se domino efektom reflektuju na čitav svet.